CINEMA MONDO ja PAN VISI ON esittävät
VALASRATSASTAJA
Entisaikaan maa tunsi suurta tyhjy yttä.
Se odotti.
Se odotti täyttymystä.
Se odotti että joku rakastaisi.
Se odotti johtajaa.
Ja hän tuli valaan selässä.
Uuden kansan johtaja.
Esi-isämme. Paikea.
Nyt me odotimme uuden sukupolven esikoista.
Valasratsastajan jälkeläistä.
Poikaa, josta tulisi päällikkö.
Paikea. Paikea ...
Syntymäni oli iloa vailla.
Kaksosveljeni kuoli, vei äidin mukanaan.
Rawiri.
Esikoispojasta odotettiin johtajaa.
Mutta hän kuoli.
Ja minä en.
Missä poika on?
Poika ...
Tehty mikä tehty. Tule kotiin.
Tule kotiin, aloita alusta.
Ja olisin kuin ei mitään? - En sano niin.
Et edes katsonut häntä, isä. Hän kuoli.
Poika ... - Ei, ei, ei!
Haluat vain sen poikasi. - Äläs nyt...
Muuta et halua.
Voit aloittaa alusta. - Sain lapsen.
Tytön nimi on Paikea. - Mitä?
Kuulit kyllä. - Ei. Ei sitä nimeä.
Se on Paikea. - Ei!
Porourangi ...
Porourangi!
Vie tyttö pois.
Käskin viedä hänet pois. - Ei. Hyväksy lapsenlapsesi.
Hän pitää sinusta. - Poika saa vielä lapsia.
Menetti vaimon ja lapsen. Eikö se riitä?
Anna pojalle aikaa. Hän palaa, kun on valmis.
Vanha jäärä. Sano vain, niin otan eron.
Sano vain.
Mitä hän sanoi? - Sitä samaa vanhaa. Tyttö ei kelpaa.
Noinko varhain se alkoi minullakin? - Olet mies, kestät sen.
Siinä. Paras totutella.
Tyttö tarvitsee huolenpitäjää. - Selvä.
Koro toivoi, etten olisi syntynytkään.
Mutta hän muutti mielensä.
Hei! Senkin Paka!
Pian nyt!
Tulivatkin pian takaisin.
Olette poltelleet. - Puhu mitä puhut.
Maorinaisten pitää lopettaa. Ei meistä muuten ole synnyttäjiksi.
Tuletteko konserttiin?
Voipi olla. - Pyhäpukimet jo varmaan sängyllä.
Isäkin tulee. - Parasta päälle sitten.
Kauanko nyt viipy y? Viisi minuuttia?
Kauemmin. - Hyvä. Viimeksi näin vilaukselta.
Milloin konsertti alkaa? - 19.30. Ettekä myöhästy.
On se komentelija.
Ihme värkillä pitää polttaa ettei enää synnyttäjäksi sovi.
Kysyt tämän talon nimeä
Minä kerron sen
Se on Whitireia
Entä veistetty hahmo sen katolla?
Se on Paikea, se on Paikea
Eikö kelpaa, mitä?
Millä ne sinua syöttävät? - Nä ytät erilaiselta.
Niin sinäkin. Taidat kasvaa. - Enkä.
Myöhästyin, anteeksi. - Ei haittaa. Surkea esitys.
Haluan näyttää hyvältä veljellesi.
Terve, veli.
Rawri? - Hienoa nähdä.
On tullut painoa sitten viime näkemän.
Uusi tyttöni... - Kia ora.
Montako poikaani haluat, tyttö? Tule auttamaan tarjoilussa.
Sinä myös, Pai. - Tule.
Antaa noiden jutella tärkeitä.
Ei mitään kiirettä. On sinua odotettu.
Siitä onkin aikaa. - Olin reissussa.
Ettekö saaneet korttejani? - Äitisi pani jotain jääkaapinoveen.
Mikä lie sillan kuva.
Ranskasta varmaan.
Olin jonkun aikaa Saksassakin.
Tykkäsivätkö sinusta? - Jotkut.
Ja kiirettä on pitänyt? - On.
Yksi galleria kiinnostui. On ollut nä yttelyitä.
Entäs te?
Mikäs meillä täällä.
Hyvä nähdä taas, isä.
Se oli isäni waka . Kun synnyin, hän ei halunnut veistää sitä enää.
Hän lähti pois.
Kaikki lähtivät.
Anteeksi, äiti.
Tulit matkojen takaa. Uni teki hyvää.
Eikö hän syö aamiaista? - Maraen sakokaivo tukkiutui.
Eikö joku muu voi hoitaa sitä?
S yö, olet laiha. Peppu ihan olematon.
Kiitos, äiti.
Kiitti, äiti.
Kas kun arvasit tulla.
Mistä tuo oli? - Eilisen esityksestä. Kunnioitusta!
Onko opettajalla jo mies? - Ei kai.
Onko hänellä ne jutut hampaissa?
Paka, meidän on pidettävä puhe siitä mistä on tultu ja muusta.
Tultiin valaan selässä, eikö niin?
Kyllä. - Mistä se valas tuli?
Hawaiikista. - Missä se on?
Asuimme siellä ennen tänne tuloa. Esi-isät ovat siellä.
Ja Paikea tuli sieltä? - Niin.
Kauanko sitten? - Kauan.
Miten kauan?
Näetkö tämän? Katso tarkkaan.
Mitä näet?
Narunpätkiä tiukasti yhdessä. - Aivan.
"Solmi yhteen Paikean langat, ja sukumme on oleva vahva."
Jokainen lanka on yksi esi-isäsi.
Yhteen liitettyinä ja vahvoina aina valaan ajoista asti.
Ei tästä narusta ole mihinkään.
Paka!
Se toimii!
Se toimii.
Älä tee tuota toiste. Se on vaarallista.
Tuo on hyvä.
Peremmälle.
Tuonne voi istua. - Kia ora.
Oletteko tavannut Pain isän?
Porourangi - neiti Parata koulusta.
Kia ora. - Kia ora.
Arvelin että häntä kiinnostaisi.
Nämä työt ovat edellisestä Saksan-nä yttelystäni.
Aloita alusta. Hän haluaa nähdä kaiken.
Hyvä on.
Niin, kuten sanoin... anteeksi.
Kukas tuo on?
Anna. Olen tapaillut häntä ...
Itse asiassa hän on raskaana.
Odotamme lasta. - Mikset kertonut?
Onneksi olkoon. Saat aina hyvännäköiset.
Mikset tuonut häntä tänne?
Hän asuu Saksassa. Haluaa synnyttää kotona.
Kai sinä tuot hänet? - Tietenkin...
Käymään, kun lapsi on isompi.
Rawiri, kyyditse neiti Parata.
Tule, Pai.
Milloin aioit kertoa? Lähtöpäivänäsi?
Olen yrittänyt kertoa tulostani asti.
En minä ... Se on Annan esikoinen.
Hänellä on siellä työ, ja perhe. - Perhe?
Niin. Ei hän voi muuttaa maan ääriin...
Älä käytä tyttöä tekosyynä. Palat jo halusta lähteä.
Kun et kestä katsella tätä. - Niin.
Ja voit silti lähteä ja antaa wakasi lahota.
Kuule, teen minäkin oman osuuteni ...
Näitkö töitäni? Katsoitko edes?
Töitä? Mitä lie matkamuistoja ...
Niillä nuorilla joille käännät selkäsi on sinulta opittavaa.
Äläkä käänny pois!
Sinulla on etuoikeutesi mutta unohdat velvollisuutesi.
Katso minua, isä. Kerrankin.
Et edes tiedä kuka olen.
Tiedän kuka sinusta piti tulla, keneksi synnyit.
Mutta tuotin pettymyksen. Niin, koska sain tyttären.
Ehkä saan toisenkin. Ja arvaa mitä? Toista lastani et kohtele näin.
Vie sitten tyttö mukanasi! Jos en kelpaa, vie mennessäsi! Vie!
Lopeta! - Turha koko tyttö.
Pai!
Minä menen ... Pai!
Kaikki hyvin?
Sellainen se Koro on. Hän ja suuri suunsa.
Ei hän tarkoittanut sitä. Minusta.
Niin, no...
Ehkä sitä kannattaisi miettiä.
Ai mitä?
Että tulisit luokseni joksikin aikaa.
Mitä sanot?
Miksei hän halua minua? - Ei se sinusta johdu.
Ei se liity sinuun. Koro vain... etsii jotain, mitä ei enää ole.
Uutta johtajaa? On heitä. - Niin on. Mutta ...
Siinä on nyt muutakin.
Koro kaipaa profeettaa. - Mikä se on?
Joku joka johdattaa kansansa pimeydestä.
Muuttaa kaiken taas hyväksi.
Mutta ei voi päättää että joku on jotain vain siksi, että haluaa.
Kuten veljeni?
Niin ...
Koro sai itsensä uskomaan että se olisi hän.
Mitä jos hän olikin?
Mitä jos ei ollut?
Koro teki saman minulle.
Siksikö hän on niin ankara sinulle? - Niin kai.
Kun en voi olla mitä hän haluaa.
En minäkään.
Mieti sitä asiaa.
Olisin iloinen jos tulisit luokseni.
Mieti sitä.
Joko, Pai? - Kierros vielä.
Pidä tytöstä hyvää huolta.
Niin, katsele sinä vain.
Tarvitsen kaikki esikoispojat.
Heidän on aika oppia. - Mitä niin?
Alkoi mennä huonosti, kun tyttö syntyi.
Siitä löytyy vastaus.
Kaikki hyvin?
Pysäytä!
Pai?
Mitä nyt, Pai?
Mennäänkö kotiin? - Miksi? Mikä hätänä?
Pitää mennä kotiin. - Miksi?
Minun vain täytyy.
Tiedän. Ei se mitään.
Paka! Tulin takaisin.
Ei nyt, Pai.
Mutta tulin takaisin. Minä tulin.
Siis... Se tieto, se tulee kirjoista ...
Et saisi polttaa. - Yritän lopettaa.
Mikset mennyt isäsi mukaan?
Menin minä. - Päiväksi.
Minä olisin mennyt. Kun isä lähtee, menen mukaan.
Minne? - Minne vaan. Pois täältä.
Koro suuttuu kun näkee että poltat.
Eikä, kun se ei tule. - Tuleepas.
Eikä, se valmistelee koulua.
Mitä koulua? - Meille. Että opitaan vanhoja tapoja.
Varmaan ihan tylsää.
Voit tulla bussilla. - Odotan Koroa.
Ei se tule. - Minä odotan.
Milloin on valmista?
Kun kaikki ovat paikalla. - Ovat jo.
Pojat ovat odottaneet puoli tuntia.
Sanotko tytölle ettet aikonut hakea? - Kulkisi bussilla.
Olet hakenut aina, miten hän nyt olisi tiennyt?
Hyvä. Mennään.
Tervetuliaislaulu.
Mene nyt.
Mitä luulet tekeväsi?
Pai ... Olet tyttö, mene taakse.
Mitä minä sanoin?
Mitä minä sanoin?!
Mene sitten pois.
Mene!
Teille pojille tämä on pyhä oppimisen koulu.
Opitte vanhat tavat ja päällikön ominaisuudet.
Teitä koetellaan voimassa, rohkeudessa -
älykkyydessä ja johtajuudessa.
Paikean kanootti upposi, ja hän py ysi muinaisilta voimia.
Te opitte sen laulun niin kuin se on.
Jos katkaisette sen, saatte kärsiä utun...
Seuraukset... - Joku kuolee, vai?
Kalunne tipahtaa.
Pitäkää siis kaluistanne kiinni.
Riittää! Pidätte kalusta kiinni.
No niin ... toistakaa perässä.
Taiaha on sodan väline.
Taisteluase.
Jos mielitte hallita sen, kunnioittakaa sitä.
Hemi, tänne.
Nosta se.
Hyvä. Ole vihainen. Viha kuuluu taisteluun.
Opi hallitsemaan se.
Pidä tauko, juo vettä.
Te muut, pareiksi.
Tietääkö Koro? - En minä mitään tee.
Mitä sitten täällä lymyät?
Koro on cool. Opettaa meidät sotureiksi.
Meistä tulee päälliköitä. Hakataan kaikki muut.
Ei Koroa saa lyödä. - Ei se suuttunut.
Oli tosi kärsivällinen.
Mikset pääse mukaan? - Ei tyttöjä oteta.
Voit istua takana. Jos olet hiljaa. Ei minua haittaa.
Et edes pidä sitä oikein.
Kädet pannaan näin ...
Ja jalat... näin.
Takaisin kouluun, Hemi. Mene!
Tästä puhutaan vielä.
Anteeksi, Paka.
Kuuroko olet? Sinulta py ydettiin anteeksi.
Pyhillä asioilla ei leikitä!
Hän vain katseli. - Kä ytti taiahaa!
Tyttö siivoaa. - Ole vain kylän pomo -
mutta täällä määrään minä. Minä siivoan.
Jotain unohtui.
Ei hassumpaa.
Hänellä on omat sääntönsä.
Epäreilua. - Tiedän.
Joskus hänen on annettava luulla olevansa pomo.
Hän onkin. - Ei minun.
Mutta annan hänen luulla niin.
Mikä minussa on vikana? - Ei mikään.
Suonissasi virtaa Muriwain veri. Olisiko hän ylpeä puheistasi?
Eikä Paka ole ainoa joka osaa temppuja.
Nyt sitä ei uskoisi -
mutta laihempana Rawiri-setäsi oli aika peto kä yttämään taiahaa.
Ihan totta? - Voitti palkinnonkin.
Olisit nähnyt. Hän oli niin kaunis.
Mitä tapahtui? - Tiedä häntä.
Hän oli toiseksi vanhin poika.
Mutta setäsi osaa yhtä ja toista, se on vissi se.
Onko setä täällä? - Takapihalla.
Hei. - Piru vie, tyttö!
Ei saa hiippailla noin. - Löysin tämän.
En tiennyt että pelasit golfia. - Ei golfia . Taiaha.
Tämä pelaa kyllä golfia.
Mailan pää katkaistaan, käännetään ja työnnetään läpi.
Suus kiinni. Olin hyvä.
Siksi istut täällä kun isäsi tekee räkänokista päälliköitä.
Voi piruparkoja ...
Opetatko minua? - Vartoos nyt.
Siitä on aikaa. - Entä sitten?
Ole kiltti.
Tietääkö Koro tästä? - Ei.
Ruvetaan sitten hommiin.
Tämäkö? - Eiköhän tuo harja ole.
Huomenta, isä.
Hei, se on se pikku Pai!
Anna mennä, tyttö.
Anna mennä!
Kun työnnätte kielen ulos -
sanotte vihollisillenne: "Syön teidät."
"Silmänne kääntyvät nurin."
"Päänne iskeytyy keppini nenään."
Tuntekaa ihi.
Voima.
Pankaa heidät tuntemaan wehi. Pelko.
Niin että niskakarvansa ovat pystyssä.
Riisukaa paitanne.
Vauhtia!
Kun iskette rintaanne, iskette lujaa.
Raapikaa, niin että veri vuotaa.
Aloittakaa!
Hyvä, Hemi. Hyvä.
Teitä eivät katsele nyt vain isänne -
vaan kaikki nämä esi-isänne.
Tässä on isä.
Tulitko katsomaan poikaasi?
Hyvä. Hemi aloittaa.
Tyttö, missä se koulu on? - Tuolla.
Luulin että olet loppuun asti.
Näin jo sut. Tule moikkaamaan kavereita.
Mun poika.
Varokaa. Tää osaa hommansa.
Nähdään. - Illalla?
Parin päivän päästä ehkä.
Häivy.
Oliko se isäsi?
Häivy!
Mitä sinä teit?
Vastaa.
Ei se ollut sen syy.
Painu pesemään naamasi.
Vastaa, Pai.
Tiedätkö mitä teit? - En.
Rikoit tämän koulun tapua tällä maraella -
paikassa jossa vaalitaan vanhoja tapoja.
Tietoa, joka on siirtynyt esi-isiltäsi -
isoisäni ja minun kautta noille pojille.
Kua whati, sitä on rikottu!
Olen pahoillani, Paka.
Etkä ole.
Tiesit, ettei tämä kuulu sinulle, mutta tulit aina vain.
Haluatko että epäonnistun? - En.
Haluatko, että he epäonnistuvat?
Mitä sanot heille? - Olen pahoillani.
Uudestaan. - Olen pahoillani.
Sano se tosissasi!
Sano!
Olen pahoillani.
Lisäänkö kuumaa vettä? - Älä.
Voit vilustua siinä kylmässä.
Mitä jos hän ei onnistu? - Sitten ei.
Miten hänen käy? - Ei mitenkään.
Paitsi että mietin taas eroa.
Ei se ole Koron sy ytä.
Mikä ei ole? Siltä se kyllä kuulostaa.
Ei se, että olen tyttö.
Et sinä, Hemi.
Rawiri.
Olette pärjänneet hyvin.
Olette osoittaneet rohkeutta, vahvuutta ja oppivaisuutta.
Mutta vain yksi valitaan. Niinpä on vielä viimeinen koitos.
Henkinen koitos.
Kellä on valaan hammas -
tarvitsee valaan leuan sen hallintaan.
Yksi teistä tuo sen minulle.
Bubba on kipeä, minä en osaa uida. - Ei se mitään.
Anna tänne. - Sain sen melkein.
Nanny?
Tule.
Vähäksi aikaa vain.
Voit panna vaatteesi tuonne -
ja lamppukin on, jos haluat lukea.
Rawiri sanoo että olet hyväpäinen tyttö.
Kyllä se aika pian kuluu.
Hän kutsui muinaisia apuun.
Mutta he eivät kuunnelleet.
Joten minä yritin.
Ja he kuulivat minua.
Tännekö Pakalta hukkui se reiputa?
Mikä? - Se mitä hän piti kaulassa.
Hän heitti sen veteen. - Vanha jäärä.
Minne?
Tuonne. - Minä haen sen.
Syvy yksissä on hiljaista.
Koro kaipasi hiljaisuutta.
Nanny sanoi niin.
Hän ei halunnut enää puhua.
Halusi vain vajota ja vajota.
Tyttö on viipynyt jo kauan.
Ei hätää.
Pakalle syötävää. Ja löysin tämän.
Isälle. - Hyvä, pistä altaaseen.
Pai py ydysti.
Ja hän löysi tämän.
Kerrotko hänelle? - En. Hän ei ole vielä valmis.
Mene vain.
Koulun konserttiin ...
Olet kunniavieraani.
Nähdään sitten siellä, Paka.
Pidä paikkaa Pakalle.
Hän ei ehkä pääse. - Kyllä hän tulee.
Kiitos, hyvä yleisö. Hienoksi lopuksi:
Oppilaamme on voittanut koulumme ja koko koulupiirin puhekilpailun.
Hyvät naiset ja herrat: Paikea Apirana!
Tiesitkö tästä?
Tyttö puhui yllätyksestä. Hänelle.
Tämä on rakkauden- ja kunnianosoitus -
Koro Apiranalle, isoisälleni.
Nimeni on Paikea Apirana ...
Jatka vain.
Polveudun päälliköiden suvusta -
joka on lähtöisin Hawaiikista, esi-isiemme asuinsijoilta.
Maa itki, ja he lähettivät miehen joka oli myös Paikea nimeltään...
Olen hänen nuorin jälkeläisensä.
Mutten ollut isoisäni odottama johtaja.
Syntymälläni katkaisin yhteyden esi-isiimme.
S y y ei ollut kenenkään, niin vain kävi.
Kenen on sy y?
Mutta jos tieto jaetaan kaikille, saamme monia johtajia.
Ja pian kaikki ovat vahvoja, eivät vain valitut.
Sillä joskus vahvakin johtaja voi väsyä.
Kuten esi-isämme Paikea joka eksyi merellä ja tahtoi kuolla.
Mutta hän tiesi muinaisten auttavan -
ja pyysi heiltä apua ja voimia.
Hänen laulunsa minä omistan isoisälleni.
Kaikki hyvin? - Hän nukkuu.
Tietääkö Koro että tyttö jäi yöksi? - Jos ei miellytä, nukkukoon ulkona.
Eikö lie jo aika lähteä.
Mitä nyt?
Tulkaa katsomaan.
Kenen on sy y?
Kutsuin heitä, ja he tulivat.
Mutta se ei ollut oikein.
He tekivät kuolemaa.
Varo sierainaukkoa.
Se kuoli.
Koro tiesi mitä se merkitsi.
Se oli Paikean valas, lähetetty auttamaan meitä.
Isä?
Se on käännettävä ympäri. - Miten?
Hae traktori ja köysiä.
Odotetaan nousuvettä.
Jos saamme sen siirrettyä, muut seuraavat perässä.
Hae miehet. - Ovat ihan poikki.
Osa on valvonut koko yön.
He tekevät sen vuoksesi.
Se oli koitos.
Mutta Korolle tällä kertaa.
Anna olla.
Olet tehnyt jo tarpeeksi.
Nyt!
Hän halusi kuolla.
Ei ollut enää sy ytä elää.
Turhaa. Ovat liian väsyneitä. - Yritetään myöhemmin. Levätkööt.
Tule, kulta. Tullaan takaisin.
Mennään.
Se on poissa!
Missä hän on?
Missä mokoni on?
Missä hän on?
Pai!
Kaikki hyvin, Paka.
En pelännyt kuolemaa.
Pian nyt!
Pian!
Kuka heistä?
Miten niin kuka heistä?
Niin?
Kiitos, kultaseni.
Olen rukoillut Jumalaa.
Jos pikkuinen herää, pitää lopettaa sauhuttelu.
Siitä hän ilostuisi.
Viisas johtaja.
Anna anteeksi.
Olen pieni, siipeni eivät vielä kanna.
Nimeni on Paikea Apirana -
ja polveudun päälliköiden suvusta aina Valasratsastajaan asti.
En ole profeetta, mutta tiedän että kansani jatkaa eteenpäin -
yhdessä. Yhteisvoimin.
Suomennos: Outi Kainulainen Broadcast Text